Betunkénti kódolás:jellemzi az egyszeru kódolás, dekódolás.A dekódolhatóság egyetlen feltétele,hogy a forrás-ABC egyes betüi-nek kódjele a kódszó legalább egy pozícióján eltérjen. Annyi kódszót kel kialakítani,mint ahány betü van a forás-ABC-ben.Pl:forás-ABC jeleinek száma:df=5,bináris csatornát alkalmazva:log25=2,32 <=n<log25+1=3,32.tehát a szükséges kód hossz:n=3[bit/betu]

Kódolás fogalma:
A kódolás valamely információ átalakítása egyezményes jelekké.

A kód fogalma:
A kód megállapodás szerinti jelek vagy szimbólumok rendszere, mellyel valamely információ egyértelmuen megadható.

Egy (bináris) számjegy tárolására 1 bit szolgál, amit kétállapotú tárolóval valósítanak meg. Tehát „1 biten” kétféle jel (az 1-nek és a 0-nak megfelelo) ábrázolható, 2 biten 22=4 féle jel (00, 01, 10, 11), …, n darab biten pedig 2n-féle jel ábrázolható.
Ahhoz, hogy valamilyen információt rögzíteni tudjunk, adattá kell alakítani (jelsorozattá kell változtatni, kódolni kell).
Követelmények a kódolással szemben: egyértelmu és visszafejtheto legyen, a formája hatékony tárolást és feldolgozást tegyen lehetové.
A kódolás szabályait az általa használt jelekkel együtt kódrendszernek nevezzük.
Ugyanazon tartalmú adatok átírását egy másik kódrendszer szerinti alakba (adat)konverzió-nak vagy (adat)konvertálásnak nevezzük.
Az adatok „számítógépen belüli” megjelenítéséhez használt kódrendszer(eke)t – a szabályokkal, jelekkel, és az így kialakított jelsorozatokkal együtt – (belso) adatábrázolásnak nevezzük.
Mivel kétféle jelet könnyu fizikailag jelezni a számítógépben (egy magasabb és egy alacsonyabb elektromos feszültségi szinttel vagy mágnesezettséggel illetve ellentétes pólus szerinti mágnesezettséggel, stb.), az elektronikus digitális számítógépek a rögzítendo adatokat bináris szám formájában ábrázolják.